![Життя заради науки і держави: відійшов у Вічність Дарій Футорський](https://lnu.edu.ua/wp-content/uploads/2020/11/125433464_406942880431225_5093834029777719972_n.jpg)
13 листопада 2020 року на 76-му році життя відійшов у засвіти випускник і багатолітній працівник Львівського національного університету імені Івана Франка Дарій-Любомир Футорський. Усе життя Дарія Футорського було сповненим активної наукової, освітньої та суспільно-політичної діяльності.
Після завершення навчання (Львівський державний університет імені Івана Франка (1964 рік), Московський державний університет ім. М. Ломоносова (1967 рік)), понад 20 років свого життя Дарій Футорський присвятив роботі на фізичному факультеті Львівського університету. У 1990 році Його обрали депутатом Львівської обласної ради першого демократичного скликання. Починаючи з 1993 до 2019 року Дарій Любомирович працював на посаді заступника директора Інституту післядипломної освіти та доуніверситетської підготовки ЛНУ ім. Івана Франка.
Науковий доробок Дарія Футорського налічує понад 120 публікацій. Зокрема, Він є співавтором монографії «Вплив структурних дефектів на фізичні властивості вольфраматів» та підручника «Загальні закономірності електромагнітної взаємодії в природі». Був учасником загальнонаціональних та міжнародних наукових (фізичних, математичних, медичних) конференцій, симпозіумів, семінарів. Проходив вишкіл у політичних академіях Австрії, Центральної та Східної Європи.
Серед почесних звань та номінацій ненаукового характеру, якими нагороджений Дарій Любомирович, можна відзначити: «Заслужений правозахисник», «Народний майстер художнього промислу», лауреат загальнонаціонального конкурсу «Вища проба».
Вагомим є той факт, що у 1989 році Дарій Футорський балотувався до Львівської обласної ради народних депутатів від громадсько-політичних організацій «РУХ» та «Меморіал». У процесі розвитку своєї громадсько-політичної активності Дарій-Любомир відіграв особливу роль під час виборів І. Вакарчука (Верховна Рада СРСР, 1988 р.), І. Юхновського, Б. Котика, М. Батога (Верховна Рада України, 1989 р.). Дарій Любомирович був одним із лідерів становлення, а згодом – керівником відділу зовнішніх зв’язків «Меморіалу». Він брав участь у створенні та був членом президії «РУХу». Природно, що активність Дарія Футорського проявлялася практично в усіх вагомих громадсько-політичних акціях на Львівщині в період 1988-1994 років. У 2004 році Він був активним учасником Помаранчевої революції (уповноважений від «Нашої України» по зв’язках з правничими та правоохоронними органами Львівщини).
Серед відзнак Дарія Футорського – орден «Архистратига Михаїла» (5, 4, 3-го ступенів); орден «Христа Спасителя» (до 1000-ліття хрещення Руси-України); орден «Св. Станіслава»; орден «Галицький Хрест»; «Золота медаль» національної премії «Квітуча Україна»; медаль «За сумлінну службу в прикордонних військах України»; нагрудна відзнака ЛОР та ЛОДА «Україна, демократія, свобода» та інші.
У пам’яті академічної спільноти Львівського університету Дарій Футорський назавжди залишиться доброю, щирою і безвідмовною людиною, фаховим науковцем та організатором, великим патріотом і знаковою особистістю, яка ніколи не залишалася байдужою до долі Української держави та українського суспільства.
Щиро співчуваємо рідним, друзям та колегам й у скорботній молитві розділяємо біль від непоправної втрати.
Вічна пам’ять…